Безпекова політика Швеції в контексті російської агресії проти Швеції - Алієва, Е. Е. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2019)
Встановлено зв’язок між геополітичним положенням Швеції та її відносинами з сусідніми країнами. Доведено, що геополітичне положення Швеції історично зумовило орієнтованість Швеції на схід, а отже на постійний конфлікт з Росією та суперництво в регіоні Балтійського моря. Відзначається, що вразливими для прямих дій Росії в цьому плані є дві стратегічно важливі території Швеції, а саме Готланд та Норрланд. Оцінено закономірність між провокативними діями Росії щодо Швеції та її планами розширити зону доступу / заборони (A2 / AD). Перехід від концепції «оборони проти вторгнення» до посилення експедиційного компоненту, що передбачає перенесення стратегічних цілей з національної оборони до миротворчих операцій, багаторічні скорочення оборонного бюджету та реформи створили сприятливі умови для прямих дій Росії. Доведено, що основною причиною порушення Росією повітряного та морського простору стали прорахунки Швеції в безпековій та оборонній політиці. Відзначається, що висновки, зроблені на аналізі загроз з боку Росії, не обов’язково засновані на стратегічних міркуваннях, що ми бачимо на прикладі грузинської війни 2008 року. Відзначається, що сьогодні безпекова стратегія Швеції ґрунтується на “доктрині Хульквіста”, яка пріорітизує міжнародне співробітництво, зокрема, розвиток двосторонніх відносин та участь в регіональних організаціях; колективна оборона не є пріоритетом: мова йде про поглиблене партнерство з НАТО без вступу в альянс. Оцінено вплив російських маневрів на зміну безпекової парадигми Швеції в 2015 році. З’ясовано, що Швеція в даний час не має ключових ресурсів, а тому залежить від іноземної військової допомоги. Наголошується на тому, що членство Швеції в НАТО зміцнило б безпеку в північноєвропейському регіоні, але за умови приєднання Фінляндії, яка історично грала роль буфера від Росії.