Архітектурні об’єкти як елементи соціального простору міста в предметному полі соціальних наук - Міхно, Н. К. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2019)
Представлена спроба охарактерезувати основні теоретичні підходи до вивчення архітектурних об’єктів міського простору в дискурсі соціальних наук. Представлені основні зміни фокусу аналітики від теоретичних викладок класичного періоду теоретизування до сучасного модусу аналізу: історико-культурологічні, соціологічні та урбаністичні теорії та ін. Зафіксовані наукові експлікації вчених щодо символічного, комунікативного, ідеологічного змісту архітектурних ландшафтів у просторі міста. Простежено змістовне наповнення категорій «архітектурний світогляд», «архітектурний простір», «архітектурний ландшафт». Оцінено вплив сучасних постмодерністських концепцій на зміну вектору дослідження особливостей (де)конструкції соціального простору міста із урахуванням архітектурної складової – підкреслено момент виникнення архітектурного неоавангардизму, що включає в себе три напрямки: постмодернізм, деконструктивізм і нелінійну архітектуру (репрезентується в працях Ж. Дерріди, Ж. Дельоза, Ж. Ліотара, Ж. Бодріяра). Виявлено специфіку аналітики архітектурних форм через призму інституційної теорії, структуралістського напрямку, цивілізаційний, фігураційний підходи. Звернено увагу на диференційно-теоретичний аналіз архітектурної семантики міста. Зафіксовано, що архітектурний простір міста розглядається рядом науковців в контексті символічного взаємодії між владними структурами та акторами за допомогою архітектурних конструкцій та оформлення життєвого середовища.