Герменевтична проблематика у контексті трансцендентальної прагматики К.-О. Апеля - Бевз, Н. В. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2019)
У статті проаналізовано базові принципи трансцендентальної прагматики К.-О. Апеля у контексті питання про місце в її складі елементів герменевтичного знання. Встановлено, що підхід до трансцендентальної сфери в оптиці К.-О. Апеля втрачає жорстку прив’язку як до філософії свідомості, так і до «біологізаторського» погляду на когнітивну проблематику та полягає у з’ясуванні апріорних умов і наявних форм мовної комунікації. З’ясовано також, що К.-О. Апель активно запозичує та розвиває ідеї американського прагматизму, результатом чого є формування моделі «комунікативної спільноти». Виявлено, що, згідно з К.-О. Апелем, трансцендентальна «схематика» суб’єкта визначається його мовно-комунікативними компетенціями. На цьому ґрунті К.-О. Апель розробляє засади дискурсивної етики. Було встановлено, що важливим елементом теорії К.-О. Апеля є положення про наявність двох «іпостасей» комунікативної спільноти: її реальної та ідеальної форми. Визначено, що ідеальною спільнотою у розумінні К.-О. Апеля є така спільнота, будь-який учасник якої під час комунікації завжди має змогу однозначно розуміти сенс кожного мовного виразу та визначати його правильність. Відповідно, для К.-О. Апеля апріорною умовою будь-якої комунікації є «антиципація» (або ж «нерефлексивне передбачення») людиною наявності цієї ідеальної комунікативної спільноти у реальному комунікативному процесі, а наближення реального суспільства до його ідеальної комунікативної форми складає головний етичний орієнтир для всього людства. З’ясовано, що герменевтична компонента у складі мовно-комунікативного акту, як його трактує К.-О. Апель, присутня на двох рівнях: як інтерпретація «комунікативної позиції» адресата при формуванні пропозиції, тобто врахування комунікативних компетенцій співрозмовника, і як певний інтерпретативний момент, притаманний процедурі сприйняття «меседжу» від іншого учасника комунікації. Місце для такої вихідної інтерпретації забезпечується, на думку К.-О. Апеля, ігровим характером самої мовної комунікації, яка завжди вимагає від її суб’єктів активного та творчого звернення до контексту, у якому відбувається мовний зв’язок. Таким чином було визначено, що трансцендентальна прагматика К.-О. Апеля опосередковує широкий спектр актуальних філософських питань, а герменевтика у її контексті встановлює продуктивні зв’язки з теорією мовних актів, філософією свідомості, аналітичною філософією та етикою, що дозволяє зберігати герменевтиці свою актуальність і у наш час.