Дослідження соціально-культурного розвитку міського простору в соціологічних вимірах сьогодення - Horpynych, O. V.; Ibrahimova, Z. I. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2019)
Розглянуті сучасні підходи до соціологічного дослідження проблеми соціально-культурного розвитку локальних (міських, регіональних) соціальних просторів у контекстах трансформації міжкультурних взаємин у комунікативно-інформаційних умовах сьогодення. Виділені ключові аспекти виявлення чинників нових соціальних відносин, цінностей, норм, ментальності, соціально-психологічних властивостей членів полікультурних громад в умовах розвитку технологій формування громадської думки. Охарактеризовані основні тенденції сучасної міжкультурної взаємодії як повсякденної зміни станів, якостей, сфер діяльності, інтеграції цінностей і породження нових форм культурної активності. Обґрунтовується потреба соціологічного опрацювання чинників впливів інформаційних технологій, що містять ознаки як прямих, так і опосередкованих (неявних) форм впливу на регіональну багатокультурну спільноту. Визначаються перспективні напрями соціологічного дослідження чинників сумісності територіальних культурних ідентичностей для реалізації більш ефективних способів спільного життя в контексті розвитку нових форм культурного самовизначення і подальших міжкультурних взаємодій регіональних спільнот. Соціокультурний регіональний простір розглядається як структурований соціальний простір, в якому трансформаційні зміни в суспільстві привели до інтенсифікації різних форм мобільності соціальних суб’єктів, зміни якісного і кількісного складу соціально-культурних груп, виникнення нових – за чинниками обумовленості, поглиблення культурно-середовищної поляризації всередині традиційних, формування нової моделі міжкультурних взаємин. Еволюція соціологічних розвідок від досліджень соціальних аспектів урбанізації та їх впливу на діяльність окремих індивідів і спільнот до вивчення чинників функціонування самостійних соціокультурних утворень в широких контекстах регіонального розвитку обумовлюється змінами, які викликані трансформаційними процесами в сучасному суспільстві. Автори статті роблять висновок, що сьогоднішньою проблемою соціологічного супроводу постають відносно слабкі кореляції між соціально-культурними чинниками формування регіональних спільнот та динамікою міжкультурно-комунікативних характеристик індивідів в інформаційних умовах сьогодення, що ускладнює застосування традиційних для соціології методик вивчення процесів соціальної мобільності. В статті підкреслюється, що особливої актуальності набуває аналіз соціокультурної політики і стратегій культурного розвитку місцевих громад у контексті проблем, викликаних наслідками війни, що ґрунтується на принципі багатовимірного ієрархічного дослідження стратифікаційних моделей із комбінацією об’єктивних і суб’єктивних індикаторів, якісних і кількісних вимірників об’єктивних і суб’єктивних показників для виявлення найбільш успішних адаптаційних стратегій.