Взаємозв’язок соціального призначення та планування території реабілітаційного парку - Pozdnyakova-Kirbyateva, E. G. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2018)
Стаття являє собою проміжний результат науково-дослідницького пошуку в площині соціології реабілітаційної діяльності. Мета її полягає у дослідженні взаємозв’язку соціального призначення та планування об’єктів, розташованих на території реабілітаційного парку для дітей з інвалідністю. Відправним моментом в статті є розуміння того, що реабілітаційний парк є спеціалізованою медико-соціальною локацією, на території якої пацієнти можуть пройти курси фізичного, психо-соціального відновлення шляхом отримання фізео-терапевтичних, медичних, культурно-анімаційних, психолого-когнітивних та соціальних послуг. В статті підкреслюється, що її об’єкт концептуально співпадає з інтересами таких акторів, як батьки дітей з особливими потребами, державні та муніципальні соціальноорієнтовані установи, соціум територіальної громади, спонсори та грантодавці. Доведено, що під впливом їх запитів формується соціальне призначення реабілітаційного парку, яке полягає у забезпеченні системного фізичного та психічного відновлення, соціального та інтелектуального розвитку відвідувачів в умовах «оздоровлення під час відпочинку».Одним із головних положень публікації є те, що єдність соціального та функціонального призначення прямо впливає на концепцію ландшафтного дизайну реабілітаційного парку для дітей з інвалідністю. Внаслідок цього проектування характеризованої локації здійснюється за наступними принципами: системності, функціональності, інтегрованості, доступності, ергономічності, оптимізації, нозологійності, ефективності навантаження, естетичності та іншими.В ході написання статті авторка прийшла до висновку про те, що локації реабілітаційного парку умовно можна поділити на декілька груп: фізіо-, психо-, естето-, а також природотерапевтичного характеру. Реалізовані в них методики невпинно набувають соціалізуючого та виховного змісту.