Сутність відчуження в екзистенціальній філософії ХХ ст. - Ivanchuk, V. V. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2017)
Розглядаються теоретичні трансформації концепту відчуження в екзистенціальній філософії ХX століття, відмінності і взаємозв’язок різних трактувань відчуження. Поняття відчуження аналізується у зв’язку з уявленням про людину, її сутність і перспективи. Відчуження представлене як фундаментальна антропологічна характеристика, яка визначає можливості людини в досягненні цілісності і гармонії її сутнісних сил. Відмінності інтерпретацій відчуження в сучасній філософії розглядається як наслідок дійсної неоднозначності в розумінні людини і багатоаспектності його відношення до світу і до самого себе. Актуальність розгляду відчуження, насамперед, визначається тим, що, по-перше, сама людина в нашу епоху з’являється та інтерпретується як зовсім відчужений індивідуум, а відчуження все більше набуває найнебезпечніщі, найруйнівніщі форми.  По-друге, відчуження, яке буде розглядатися тут, зовсім не є одним з однозначних і недвозначних понять, але розкривається як складний конгломерат подій, процесів, оцінок, тенденцій і, нарешті, тонких розумових характеристик, які суттєво різняться за своїм характером і мають різні структури й вектори розвитку.