Особливості релігійної модернізації в Австралії в соціологічній рефлексії - Medviedieva, Y. Y. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2017)
Статтю присвячено проблемі соціологічної рефлексії особливостей модернізації в суспільстві Австралії в англо-мовних джерелах з соціології модернізації та секуляризації. Авторкою зроблено висновок про те, що класичний конфесійний «вільний ринок» знайшов своє повне вираження в Америці в дев’ятнадцятому і на початку двадцятого століть, але існував, з самого заснування США, під прикриттям більш радикальних альтернатив, породжених просвітництвом: деїзму, скептицизму, секуляризму. В другій половині двадцятого століття саме ці «релігійні можливості» стали переважати в Англії і на континенті. Це більшою мірою відноситься до Австралії, проте Канада і США також не захищені від цих впливів. У сьогоднішній Австралії практики несповідування і непрактикування жодної релігії є найпоширенішим вибором, який є позбавленим соціальної стигми, і, мабуть, найчастіше обирається молоддю. Плюралізм виходить за рамки припущень теорії пропозиції, але теорія секуляризації повинна враховувати всі ці аспекти плюралізму. Однак існує один вимір релігійної ситуації в Австралії, до якого можна було б застосувати теорію пропозиції: мається на увазі стійке зростання груп п’ятидесятників і мормонів за останні 15-20 років, протягом яких основні протестантські групи зменшилися. Як відомо, обидва показники засвідчують численні риси «суворості» на відміну від протестантів магістральних напрямків. Обидва процвітали на більш відкритому ринку, який з’явився в результаті розпаду католицьких і англіканських інституцій. Вони успішно конкурують з іншими конфесіями, щоб отримати частку релігійного попиту (хоча і нестабільного, але обмеженого і такого, що зазнає неухильного зменшення). Згідно з дослідженнями церковного життя, хоча зазначені організації вербують переважно прозелітів з числа людей без вищої і навіть закінченої середньої освіти, більшість з тих, хто приєднався, раніше були членами інших деномінацій - в основному протестантів. Разом ці дві групи складають 1,3% населення. З іншого боку, вони істотно не стримують відхід від деномінацій і перехід більшості населення до атеїзму.