Безпека життєдіяльності: порівняльний аналіз традиційних та нових парадигм у сучасній соціології - Kalashnikova, L. V. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2017)
Сьогодні у сучасному суспільстві виникла нагальна потреба перегляду традиційних механізмів гарантування його безпечного функціонування та розвитку, що базуються на пріоритетах захисту національної безпеки. Причиною тому є зростання темпів економічної глобалізації, деформація міжнародного права, неспроможність владних органів окремої держави самотужки забезпечувати належний рівень захищеності громадян, активізація інститутів громадянського суспільства, зростання ролі громадських організацій у міжнародній політиці й т. ін. У статті здійснено порівняльний аналіз традиційних та нових (критичних) парадигм безпеки життєдіяльності у сучасній соціології. Визначено сутність розуміння безпеки, представлене у теоріях самореферентних систем Н. Лумана, суспільства ризику У. Бека, онтологічної безпеки Е. Гідденса, соціальних змін П. Штомпки, інформаційного суспільства Е. Тоффлера, антропології безпеки М. Дугласа, побудови соціального простору М. Кастельса, комунікативної дії Ю. Хабермаса та ін. Схарактеризовано сутність критичних парадигм безпеки життєдіяльності (постпозитивізм К. Поппера, І. Лакатоса, П. Фейерабенда, Р. Арре, теорія сек’юритизації О. Вейвера, Б. Бузана, Дж. Вільде, теорія емансипації К. Бута, постструктуралізм Р. Уолкера, теорія інсек’юритизації Д. Біго). Окреслено можливі перспективи розвитку соціології безпеки життєдіяльності на сучасному етапі її інституалізації за рахунок розширення означень предметної галузі, змістовного наповнення сфери досліджень.