Роль алегорій у філософському тексті - Kulik, A. V. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2016)
Проаналізовано філософські алегорії у текстах Боеція, Дж. Віко и Д. Дидро. Систематизовано ідеї Ф. Шеллінга, Ф. Шлейєрмахера, А. Шопенгауера та інших мислителів стосовно використання алегорій у  філософських текстах. Розглянуто критику, висловлену Дж. Локком щодо використання алегорій у філософських текстах. Виділено шість концептуальних моментів, які визначають роль алегорій у філософському дискурсі. По-перше, алегорії дозволяють філософу у своїх текстах подавати загальне через особливе чи зображати особливе через загальне. По-друге, алегорія не призначена для буквального розуміння, її єдиний зміст – переносний. По-третє, в філософії алегорії використовують для того, щоб виражати поняття. По-четверте, передаючи поняття, алегорії посідають цілком законне та природне місце в інструментарії філософа. По-п’яте, для деяких філософських понять алегорія є найбільш зручним способом вираження філософської позиції. По-шосте, алегорії дозволяють філософу викладати поняття таким чином, щоб  викликати максимально сильний відгук у читача, оскільки алегорії  викликають у читача не тільки інтелектуальні розмисли, але й естетичну реакцію, що стимулює дані розмисли.