Модернізація традиційної єврейської освіти на Херсонщині та Катеринославщині (др. пол ХІХ ст.) - Yashyn, V. O. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2014)
У репрезентованій статті автором розглядаються окремі аспекти модернізації традиційної єврейської освіти у другій половині ХІХ століття у містах південноукраїнського регіону. Ініціаторами змін виступали одночасно як уряд, зацікавлений у найшвидшій абсорбції єврейського населення краю, так і представники єврейського підприємницького прошарку, донорськопатронатної частини єврейської громади, чиї економічні інтереси вимагали якнайширшої інтеграції до російськокультурного середовища. Найшвидші темпи реформування освіти були характерні для великих міст краю, у першу чергу Одеси, Катеринослава, Єлисаветграда, Херсона. Зовнішніми проявами модернізації були секуляризація навчальних закладів, русифікація освіти, зміна організаційних та фінансових основ функціонування талмудтор та хедерів, створення казенних єврейських училищ. Знаковим явищем було, обумовлене економічними чинниками і потребами громади, започаткування професійної (ремісничої) освіти на базі традиційних єврейських закладів. Оволодіння ремеслом розглядалося як засіб виживання, а перебування в школі — як засіб виховання і корисного соціального утримання дітей єврейської бідноти. Навчальні установи утримувалися громадою за кошти коробкового збору, а навчання для сиріт і бідних дітей залишалося безкоштовним. Місцева влада прихильно ставилася до діяльності секулярних та модернізації традиційних закладів єврейської освіти. Найшвидше модернізувалися талмудтори, утримувані коштами громади і призначені для сиріт і бідних та єшива. Найповільнішими – приватні хедери, утримувані меламедами. У статті наведено біографічні дані стосовно окремих персонажів модернізаційних процесів, представників реформаційного крила в освіті краю. З початку 1880х рр., процеси секуляризації і русифікації уповільнюються, а коло адептів, ідеологів, провідників освітніх змін набуває вираженого національноорієнтованого забарвлення. У цілому зроблено висновок, що всі зміни були детерміновані економічно і на певному етапі відповідали потребам розвитку єврейських громад регіону.