Феноменологія становлення харизматичного лідера: солоквіум - Tulyakov, O. O. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2013)
У цій статті досліджується становлення харизматичного лідера. Стверджується, що такий суб’єкт політики здатний сформувати і впровадити сучасну національну ідею. В Україні наявні фактори, які можуть спричинити появу харизматичного лідера. Проблема політичного лідерства досліджена у контексті відповідних соціологічних, психологічних та політичних теорій. Феномен харизматичного лідерства потрібно доповнити визначенням його змісту у контексті філософської теорії пізнання. У статті ставиться завдання довести феноменологічний характер становлення харизматичного лідера. Люди підкорюються такому типу лідера через те, що визнають його виключні духовні якості. Отже, ми говоримо саме про духовне становлення харизматика. Сенс становлення розуміється як рух до реалізації абсолютної ідеї (Г.Гегель). Процес становлення це сукупність актів внутрішнього переживання в їх безпосередній наявності. Подібні акти безпосереднього досвіду свідомості стали предметом аналізу феноменології Едмунда Гуссерля. Феноменологічний процес духовного становлення реалізується у формі внутрішнього монологу. Таку форму дослідження внутрішньої сутності людини античні автори називали солоквіум. У представленій статті запропоновано такий варіант логічного визначення солоквіуму як наукового терміну: Солоквіум – феноменологічний засіб становлення особистості, здійснений у формі внутрішнього монологу. Автор наводить приклади використання солоквіуму у творчій спадщині Марка Аврелія, Луція Аннея Сенеки, Григорія Сковороди. Доведено, що феноменологічний ефект пов’язаний з характерною ознакою солоквіуму, яка називається дослідниками як «розімкненість у життя». Автор стверджує, що наступні дослідження проблеми можливі у частині подальшого аналізу внутрішнього монологу та пошуку інших засобів становлення харизматичного лідера.