Богословська освіта і наука як засоби формування громадянського суспільства в Україні - Делятинський, Руслан; Гоголь, Василь (Науково-теоретичний альманах Грані, 2023)
В умовах повномасштабної війни РФ проти України (з 24 лютого 2022 р.) актуалізувалися наукові проблеми взаємозв’язку релігійної та національної ідентичності, ролі Церков і громадянського суспільства в сучасних процесах. З цього моменту, можна стверджувати, розпочався якісно новий етап формування української національної ідентичності, зросли роль і вплив Церков на консолідацію громадянського суспільства. Метою статті є з’ясування ролі богословської освіти та науки у процесі формування громадянського суспільства в Україні на сучасному етапі, визначення імовірних меж та механізмів впливу цієї галузі освіти і науки на різні сфери суспільного життя у дальшій перспективі. Основні результати. Проведено короткий ретроспективний аналіз і виокремлено три етапи розвитку спеціальності «Богослов’я» як освітньої та наукової спеціальності в незалежній Україні, подано статистику розвитку духовних ЗВО за 25 років, з’ясовано перелік закладів вищої освіти, які у 2022 році проводили підготовку за цією спеціальністю, проаналізовано становлення і розвиток окремих ЗВО (на прикладі Українського Католицького університету та Івано-Франківської академії Івана Золотоустого). Висновки. Доведено, що відбулося якісне зміщення акцентів у підготовці фахівців зі спеціальності «Богослов’я» за останні 30 років – від підготовки кадрів для Церков (з обмеженою сферою працевлаштування) до підготовки кадрів для Церков і суспільства (з широкою перспективою самореалізації). Доведено, що запровадження, відповідно до Закону України «Про вищу освіту» (2014 р.) механізму ліцензування та акредитації спеціальності «Богослов’я» позитивно вплинуло на розвиток закладів вищої освіти, активізацію наукової та освітньої діяльності в галузі богословських наук, відкрило широкі можливості професійної реалізації для випускників-богословів у «церковно-релігійній» та «поза-церковній, світській» сферах діяльності, що сприятиме розвитку громадянського суспільства в Україні. Відтак, для підвищення корисного потенціалу впливу «Богослов’я» як освітньої та наукової спеціальності на громадянське суспільство, автори пропонують закладам вищої освіти зосередитись на активізації освітньої т наукової діяльності, поєднанні глибоких наукових досліджень і популяризації богословських знань в суспільстві, поступовій диференціації окремих «спеціалізацій» в межах спеціальності, створенні міждисциплінарних освітніх програм. Поступове зростання «попиту на духовність» в суспільстві у дальшій перспективі може визначити значну роль спеціальності «Богослов’я» в становленні духовних основ громадянського суспільства в Україні.