Електоральні партії: ідеологічне позиціонування парламентських партій в Україні - Slipetska, J. M. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2019)
В статті визначено основні теоретико-методологічні підходи до аналізу поняття «електоральна партія», досліджено, яким чином еволюціонував цей політичний інститут та які підвиди можна виділити. З’ясовано, що електоральна політична партія – сучасний тип політичної партії, що характеризується розмиванням меж соціальної бази, професіоналізацією та персоналізацією політики, деідеологізацією партійної програми, а також визнанням провідної ролі електоральної функції. До основних підтипів електоральних партій належать: електорально-професійні партії, картельні партії, стратархії, сучасні кадрові партії, програмні партії, партії бізнес-фірми, «big tent». Проаналізовано ідеологічну складову парламентських партій в Україні за результатами останніх виборів 2014 року. Методом контент-аналізу програм партій Блоку Петра Порошенка, Народного Фронту, Самопомочі, Блоку Юлії Тимошенко, Радикальної партії та Опозиційного блоку та використовуючи формулу Хі Мін Кіма та Річарда Фордінга, визначено ідеологічне позиціонування кожної з них. З’ясовано, що парламентські партії в Україні мають слабку ідеологічну артикуляцію, переважна більшість парламентських партій тяжіє до центризму. За рядом формальних ознак визначено, що сучасні парламентські партії в Україні є електоральними за своєю суттю – з розмитими ідеологічними позиціями, основною метою яких є охоплення якомога ширшого електорату та здобуття максимального представництва у парламенті. Визначено, що українські політичні партії є «партіями для усіх» із розмитою соціальною базою та деідеологізацією. При аналізі програм українських парламентських партій було виявлено загальну для усіх партій, а саме – зловживання популізмом і намагання зайняти центристську позицію.