Соціальна компетентність фахівців водного транспорту: феноменологічний аспект - Glebova, N. I. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2018)
Стаття присвячена проблемі соціологічного вивчення соціальної компетентності фахівців водного транспорту. Розглянуті сучасні підходи до дослідження феноменологічних аспектів процесів розвитку референтної соціально-професійної групи підвищеної соціальної активності на рівні локальних соціально-професійних практик у специфічних галузевих умовах значної обмеженості активності суб’єктів. Встановлені основні чинники впливу на розвиток соціальної компетентності особистості з боку соціокультурного середовища професійного і соціального формування в процесі ефективної професійної діяльності. Наводяться результати дослідного інтерв’ювання діючих фахівців морського транспорту. Уточнені соціологічні характеристики соціальної компетентності фахівців водного транспорту засобами якісного дослідження чинників соціальної взаємодії даної групи фахівців. Визначено базові компетентності фахівця водного транспорту, пов’язані з ефективністю трудової діяльності: професійна підготовка; дисциплінованість; навички командної роботи; лояльність до компанії роботодавця. Виділені структурні складові соціальної компетентності фахівця водного транспорту, пов’язані зі ставленням до керівництва, моральними та комунікативно-інтерактивними аспектами взаємодії членів екіпажу. Встановлено зв’язок активізації процесів соціо-професійної самоідентифікації та підвищення рівня соціально-ціннісної адаптації особистості фахівця з рівнем розвитку соціальної компетентності. Виявлена наявність стійких якостей, які відображають вимоги фахівців водного транспорту до морської професії незалежно від спеціальності: моральна зрілість, товариськість-контактність, толерантність, стійкість до стресів, нормативність поведінки, сміливість, самоконтроль, адекватна самооцінка. Обґрунтовується потреба комплексного соціологічного дослідження соціальної компетентності фахівця водного транспорту в контексті завдання розвитку професійної групи на засадах ефективної соціальної взаємодії та досягнення відповідності особистісних якостей фахівця вимогам / очікуванням соціального середовища.