Місце історичної пам’яті у розвитку України як суб’єкта сучасних міжнародних відносин - Dvurechens’ka, O. S. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2013)
Історична пам’ять – це один з головних компонентів формування української національної ідентичності. Спільне уявлення про минуле власного народу є основою для згуртування народу і його подальший розвиток як нації. Процесу передачі історичної пам’яті перешкоджає ряд проблем. Під час ознайомлення з інформацією про минуле українського народу можна зіткнутися з фрагментарністю матеріалів, їх необ’єктивністю, низьким рівнем науковості, заполітизованістю. Загрозою для збереження та передачі історичної пам’яті стають постійні дискусії щодо змісту підручників з історії України. Участь України у сучасних міжнародних відносинах посилює зовнішні загрози для існування історичної пам’яті. Серед них можна виділити глобалізацію та «м’яку силу» як метод зовнішньої політики сучасних акторів міжнародних відносин. Так, процеси глобалізації сприяють формуванню глобальної культури. Негативним наслідком дії «м’якої сили» є формування ставлення до власної історії та культури як примітивних, малозмістовних та надання переваги більш привабливій іноземній культурі. Це може негативно відобразитися на єдності українського народу та призвести до втрати національної ідентичності. Отже, політика в сфері історичної пам’яті безпосередньо впливає на здатність України протидіяти негативним викликам сучасних міжнародних відносин.