Функціонування інформаційної системи у суспільстві Другого модерну в умовах воєнного конфлікту - Юрко, Ольга (Науково-теоретичний альманах Грані, 2020)
Стаття присвячена аналізу особливостей функціонування інформаційної системи у суспільстві Другого модерну в умовах воєнного конфлікту на прикладі України, а також спробі пов’язати ці особливості з характеристиками політичної та економічної підсистем цього типу суспільства. Телебачення продовжує залишатися основним джерелом інформації про стан справ в Україні та світі, хоча його вплив поступово зменшується. Концентрація медіавласності у руках фінансово-промислових груп, пов’язаних з політичними силами, є важливою проблемою. Інтернет-ЗМІ та соціальні мережі посідають друге місце серед джерел інформації про стан справ в Україні та світі. Їх зростаючий вплив ставить запитання про владу великих інтернет-компаній, що мають можливість контролю інформаційних потоків, надають можливість використовувати агреговану ними інформацію для застосування специфічних політтехнологій впливу на публічну сферу. Вони не підконтрольні регулюючим впливам державних органів більшості країн, що створює вразливості у публічній сфері національних держав для впливу з інших країн та нерегульованості певних аспектів електоральних кампаній у мережі. Криза довіри до традиційних ЗМІ підвищує значимість офлайнових та онлайнових мереж соціальної взаємодії як джерела інформації. Дані по Україні, Європі, США демонструють, що падіння довіри до державних інститутів, зростання популізму пов’язані з падінням довіри до традиційних медіа. Сучасні медіа (традиційні та інтернет) мають тенденцію до змішування розважальних форматів з політичним інформуванням. Перетворення політики на шоу, поширення фейків, помітна залежність медіа від певних політико-економічних груп та відповідна їх заангажованість, послаблення експертних фільтрів підривають довіру до традиційних та нових медіа. Падіння довіри до медіа загалом виливається у довіру до конкретних медіафігур (блогерів тощо).