Концепції політичного лідерства: філософсько-антропологічні та соціокультурні виміри - Дандекар, Дхармеш (Науково-теоретичний альманах Грані, 2020)
У статті робиться висновок, що на основі наявності значної кількості досліджень щодо проблематики політичного лідерства сформувалася значна кількість підходів до розуміння цього феномена. Вони враховують велику кількість факторів, які характеризують особистість лідера у політичній, соціально-економічній, правовій, релігійній і культурній площині. Аналізується проблема політичного лідерства у роботах таких науковців, як: Н. Макіавеллі, Дж. Дьюї, Ф. Ніцше, Р. Сторожева, А. Приятельчука, С. Сігеле, Г. Лебона, Г. Тарда, З. Фрейда, Л. Едінгера, Ю. Дженнінгса, С. Хук, М. Вебера, Т. Адорно, Г. Маркузе, Е. Фромма, К. Фрідріха, Г. Пейдж, М. Самімі, Б. Буяк, Р. Грінліфа, К. Ходжкінсона, Г. Фейрхольма, Т., С. Кучмарських, Р. Хілмена, Т. Фітцсімена, О. Морозова, Н. Горбачової, Б. Буяка, О. Траверсе, А. Пахарєва, Н. Ткач та інших. Незважаючи на багатоманітність і варіативність методологічних підходів до розуміння лідерства, досі необхідною залишається їх концептуалізація. Виявлено, що одним з найбільш продуктивних підходів до розуміння сутності політичного лідерства є його тлумачення на основі ціннісних, соціокультурних орієнтацій у розвитку особистості і суспільства загалом. Усвідомлено, що у межах саме соціокультурного підходу до розуміння лідерства важливу роль відіграє дослідження категорії «особистість». Окрім цього, соціокультурний підхід завбачує дослідження лідерства через призму його виявлення у особливих формах активності особистості, соціальних спільнот і суспільства загалом. Затребуваність соціокультурного підходу пояснюється і тим, що він дозволяє використовувати міждисциплінарні дослідження, відкриваючи широке поле для можливості вироблення синтетичної теорії політичного лідерства.