Людина в метаантропології та трансгуманізмі й смисл людського буття - Терлецька, Наталія (Науково-теоретичний альманах Грані, 2020)
З позиції метаантропології в статті аналізуються цінності людського буття: цінність безпеки, влади, свободи, любові, єдності свободи і любові, а також цінність такого екзистенціалу як смисл людського буття. Усвідомлюється цінність смислу людського буття, що означає життя не тільки заради самозбереження і мінімізації страждань, але й для виявлення, розвитку, цілісної гармонійної реалізації людиною таких якостей, котрі роблять людину здатною бути не лише споживачем благ цивілізації, але й творцем культури, прагнути до гармонії духовних, душевних і тілесних потреб, вміти проявляти емпатію та долати екзистенційні проблеми відчаю та страху смерті, залишаючись людиною-творцем, зберігаючи традиційні загальнолюдські цінності, вірність екзистенціалам любові та свободи. Цінність смислу життя людини аналізується у царині таких екзистенційно важливих понять як свобода волі та право людини на традиційні цінності. Дослідження присвячене важливій темі втраті смислобуттєвих екзистенціалів, що як норма пропонується трансгуманізмом, маючи підґрунтя для цього у філософії доби постмодерну, а також пошукам шляхів виходу із екзистенційної, духовно-душевної та морально-етичної кризи, заради збереження смислу у бутті людини. Теоретичну базу дослідження склали праці філософів різних епох, дослідження психологів та психоаналітиків, зокрема сучасних, останні роботи вітчизняних дослідників з метаантропології, а також останні роботи зарубіжних представників трансгуманізму. Робиться висновок, що об’єднання цінностей свободи і любові в бутті людини неможливе без збереження традиційних екзистенціалів культури, зокрема, таких як душевність, емпатія, здатність до співчуття і співстраждання, завдяки яким наповнюється смислом людське буття.