Особливості (ре)конфігурації публічних просторів у місті: до питання актуалізації проблеми у науковому дискурсі - Міхно, Н. К. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2019)
У межах даної статті основна увага зосереджена на простеженні особливостей зміни конфігурації публічних просторів у містах, що обумовлено, з одного боку, зміною соцієтальної тканини суспільства – зрушеннями у соціокультурному, інформаційному, комунікаційному просторах, а, з іншого боку, детермінується низкою методологічних зрушень у науковій площині. Відмічена динаміка поглядів низки зарубіжних та вітчизняних дослідників на окреслену проблемну сферу, особлива увага зосереджена на теоретичних конструкціях, запропонованих такими вченими, як М. Вебер, Г. Зіммель, Ф. Тьоніс, І. Гофман, П. Бурдьє, Х. Арендт, Ю. Хабермас, Дж. Уррі, З. Бауман, Дж. Джакобс, В. Вайт, Р. Сеннетт, Р. Ольденбург. Оцінено вплив сучасних українських соціологів на розширення корпусу теоретичних текстів, присвячених аналізу зміни міських публічних просторів у сучасних містах, зокрема, використані ідеї А. Петренко-Лисак, О. Ходус та І. Тищенко. Відштовхуючись від методологічної орієнтації на розгляд міста як культурного тексту, що володіє насиченим символістичним та семіотичним навантаженням, публічність у місті постає як обумовлений символічно і детермінований «уявними соціальними значеннями» феномен. Виокремлено узагальнювальні характеристики класичних публічних просторів у містах, до яких можна віднести доступність, комфорт, зрозумілий функціонал, наповненість діяльністю, рівність учасників, вільний доступ до простору, безпеку, простір повинен займати конкретну міську територію і надавати можливість зустрічі з незнайомими людьми. Зафіксовано, що сучасні міста та мегаполіси обмежують та зводять до мінімуму приватний простір, але збільшують публічний. Відмічено, що гібридні публічно-приватні простори постають унікальними явищами, виникнення яких стало можливо тільки на сучасному етапі розвитку міст. Виділено, як евристично спроможні концепції існування «третіх місць» та «четвертих місць» у міських просторах у сучасному суспільстві, оскільки залучення даної теоретичної конструкції до аналізу міст відкриває можливість врахувати, з одного боку, актуальні тенденції дигіталізації сучасного міського простору, а, з іншого – онтологічні характеристики спільності містян.