Соціально-філософський аналіз генезиса агресії людини - СкибаЕ. O. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2019)
Проаналізовано наукові теорії щодо природи агресивності людської поведінки в соціумі. Виявлено складові елементи агресії, їх різновиди та роль. У процесі дослідження оцінено вплив соціально-культурного дискурсу та стану громадянського суспільства на способи і форми прояву агресивності людини. Розглянуто принцип взаємодії інструментарних методів реалізації владних відносин в суспільстві і проявами людської агресії. Встановлено, що принцип методологічного плюралізму дозволяє вивчити антропологічну суть агресії, вивчити форми агресії крізь призму філософського теоретизування. Оцінено взаємодію і взаємовплив феномена агресії людини з такими соціальними системами, як влада, публічна дія, політична активність. Уточнено, що високий рівень агресії в сучасному суспільстві сигналізує про нездатність влади як соціального інституту впоратися з руйнівним ефектом людської агресії. Встановлена двоїста природа людської агресії, а саме: вплив як біологічних, так і соціальних детермінантів. Це розкриває той факт, що стан психіки зумовлюється факторами, що грають взаємно важливе значення. Визначено, що біологічна природа феномена агресії людини в процесі необхідності реалізувати соціально-значущі проекти активізується пізнавальним і емоційним процесам; вона піддається корекції конкретними соціальними умовами у поєднанні з попереднім навчанням особистості. Встановлено, що психічний стан, обумовлений як прагнення завдати шкоди суспільству або іншій особі має різні ступені вираження, різні мотиви і цілі. Проаналізовано, що зважаючи на такий складний характер феномену людської агресії соціальні чинники є в такій же мірі також відповідальними, як і біологічні. Розкрито сутність агресії як феномена, який детермінований різнорідними чинниками людського існування в світі. Психічна енергія, що виявляється в людині як свідомість, служить фактором подальшої еволюції людини, в тому числі і його психіки. Показано, що як особистість «творить» соціально-культурний дискурс суспільства, так і соціально-культурний дискурс примає участь у процесі конституювання особистості. Зазначено, що подвійність природи людської агресії приводить нас до висновку, що сучасна людина в цілях збереження себе і суспільства повинен поставитися відповідально до власних емоційно-психічних сплесків і навчитися інтегрувати їх в конструктивний напрям.