Історико-культурологічна концепція кризи культури і сучасні пошуки основ культури - Forkosh, S. M. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2018)
Сучасний стан культури характеризується різноманіттям факторів, які виникають в абсолютно різних сферах людської діяльності, і тому поєднати їх для отримання більш-менш повної картини тенденцій культурного розвитку практично неможливо. Звичайно виявлення такого роду тенденцій не може служити повноцінним джерелом для формування концепції сучасної культури і тому, в силу комплексності змісту і функціонування культури, сформувати загальне про неї уявлення, а, отже, визначити сутнісні риси її буття складно. Такого роду дослідження культури виникають або стають особливо актуальними лише в періоди кризи культури. Криза завжди представляється як знецінення загальноприйнятого, що дає можливість побачити або виділити то ціннісно-смислове поле, в якому функціонують суспільні відносини. Поняття кризи містить елемент занепаду, елемент переходу і елемент майбутнього. Й. Хейзінга визначає культуру як завжди спрямовану активність суспільства. В основі культури лежать ідеали, тому необхідною умовою її існування, крім рівноваги духовних і матеріальних цінностей, є її метафізична спрямованість. Але які ідеали сучасної культури? Ці ідеали концептуально пов’язані з ідеєю гуманізму, яка виникла, як відомо, на стику XIV–XV століть, сенс якої зводиться до того, що початковим і кінцевим орієнтиром, а також вихідним джерелом істини, моральності, краси і гармонії визнається людина або по-іншому: гуманізм це глибоко антиметафізичне явище. Отже, як видно, криза сучасної культури пов’язана з відсутністю суспільних ідеалів, що призводить як до занепаду індивідуальної культури особистості, падіння моральності у народів, так і до згасання творчих можливостей культури взагалі. Залишаються цінності суб’єктивні, цінності сім’ї, довільні цінності різного роду громад і колективів, які самі по собі не здатні консолідувати соціум, дати йому належну основу для розвитку. Хоча Й. Хейзінга досліджував кризу культури першої половини XX століття, головні висновки його аналізу багато в чому виявляються актуальні і в наші дні.