Виборча фреквенція як індикатор політичної активності - Kryvoshein, V. V. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2017)
Розкривається зміст концепту «виборча фреквенція». Визначено, що виборча фреквенція – базовий і наймасовіший рівень непрофесійної політичної діяльності, визначає ступінь реального впливу виборців на діяльність інституційних і персоніфікованих суб’єктів політичної влади. Як індикатор політичної активності виборча фреквенція фіксує участь громадян у голосуванні на виборах як осіб, що володіють активним виборчим правом. Виборча фреквенція передбачає не тільки голосування за певного кандидата (кандидатів) чи партію (блок партій); вона може також передбачати і протестне голосування («проти всіх»), якщо це дозволяє існуюча виборча система, і неголосування (навмисне чи ненавмисне псування виборчого бюлетеня, ухилення від опускання бюлетеня в скриню тощо). Встановлено, що обсяг виборчої фреквенції залежить від політичного режиму, форми правління та рівня виборів. Визначено, що для демократичних країн притаманна автономна форма виборчої фреквенції, а для недемократичних – мобілізаційна. Прослідковано, що найвищий показник участі у голосуванні спостерігається в країнах з парламентською формою правління та пропорційною виборчою системою, більше 2/3 виборчої фреквенції спостерігається в країнах з парламентською формою правління та мажоритарними виборчими системами, найнижчий рівень виборчої фреквенції спостерігається в країнах з президентською формою правління. Також зазначається, що підвищена виборча фреквенція спостерігається в країнах, де встановлено обов’язкове голосування. Зафіксована тенденція щодо залежності виборчої фреквенції та рівня виборів: електоральна активність на виборах у місцеві, регіональні і наднаціональні представницькі органи влади значно нижча, ніж на президентських та парламентських виборах. Звертається увага на доцільність при поясненні виборчої фреквенції враховувати як раціональні, так і нераціональні чинники, оскільки голосування являє собою дворівневий процес: активна, політично визначена частина виборців голосує партійно-ідеологічно, а політично незаангажована – раціонально.