Відчуження і проект універсальної емансипації людини у раннього Маркса - Ivanchuk, V. V. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2017)
Розглядаються витоки і передумови формування концепту відчуження в ранньому марксизмі. Поняття відчуження аналізується у зв’язку з уявленням про сутнісні сили людини і в якості першого пункту проектe універсальної емансипації, яка розуміється як можливість вільного творчого відновлення людської особистості в усіх аспектах її розвитку. Необхідність визволення і подолання відчуження розглядається як найважливіша мета суспільного розвитку, яка зберігає своє значення в сучасному неомарксизмі, а також у більшості соціально-філософських теорій лівої орієнтації. У зв’язку з тим, що з’являються нові форми емансипації особистості, пов’язані з подоланням її відчуження й відновленням її гармонії із природою та навколишнім середовищем, стає очевидним, що перші марксистські уявлення про особистість і характерні для неї сили, її спільності нарешті, не включали ще сучасних уявлень про саму людину. Таке досить абстрактне розуміння проблеми звільнення людини залишалося, фактично, на всіх стадіях розвитку марксистської теорії аж до сучасних напрямків неомарксизму. Не ставлячи собі за мету повернутися до теоретичних підстав марксизму, сучасні дослідники прагнуть вивчити проблематику відчуження й емансипації людини, не спираючись на її залежність від ідеологічних і методологічних установок. Такий підхід стає дуже важливим і для сучасної філософії, особливо в сфері соціально-економічних і політичних теорій, і може дати серйозні підстави для подальших досліджень.