Структурація, простір і час: реконструкція спроби побудови теорії синтезу «структури-агентності» Ентоні Гідденса - Osypchuk, A. D. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2014)
У статті зроблено теоретико-аналітичну реконструкцію теорії структурації Е.Гідденса як спроби синтезу «структури-агентності» в соціології. Концепцію структурації Гідденс вводить для розв’язку проблеми дуальності структури, визначеної як правила та ресурсу, і агентності чи агента. Проте розуміння структурації неможливе без звернення до використання Гідденсом концепту «часу/простору» та пов’язаних з ним понять локальностей і регіоналізації. У статті детально розглянуто, які теоретико-методологічні перспективи та обмеження випливають з визначення структурації як нескінченного потоку вчинків у часі-просторі, зокрема щодо фіксації «минулих» станів системи чи структури та пам’яті про них. В статті окремо аналізуються концепції присутності, локальностей та регіоналізації, що є критичним розвитком час-географічного підходу та поєднують час-простір в один нерозривний вимір. Розглянуто основні типи та способи регіоналізації. Відзначається, що саме через концепти регіоналізації, локальності й форми присутності та форм рутинізованих практик Гідденсом визначаються як соціальні інституції, так і ширші соціальні системи. Водночас стисло проблематизовано на теоретико-методологічному рівні питання співвіднесення соціальної структури та соціальної системи, можливості застосування теорії структурації для аналізу відповідних соціальних змін.