Регіональна політика в умовах сталого розвитку - Chelak, O. P. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2016)
Здійснено аналіз основних постулатів концепції сталого розвитку як основної філософії подальшого розвитку людства, що має загальносвітове визнання та є обов’язковою для імплементації урядами країн-членів ООН. Визначено, що сталий розвиток – це світоглядна концепція, яка динамічно розвивається, має різноманітні аспекти та тлумачення, що відображають ідею гармонізації природи та суспільства, за якої процес розвитку дає можливість забезпечити потреби сучасного покоління, не завдаючи шкоди інтересам майбутніх поколінь. Дана концепція структурно складається з трьох компонентів – економічного, соціального та екологічного сталого розвитку. Автором доводиться, що на початку свого існування та впровадження в практику країн світу концепція сталого розвитку передбачала здебільшого урядові заходи, а також міжнародну співпрацю та взаємодопомогу. Зараз акценти зміщуються в бік актуалізації регіонального рівня влади, де саме й відбувається ствердження сталого розвитку території. Це вимагає зміцнення регіональної складової в державній політиці всіх країн світу та України зокрема. Стратегія сталого розвитку «Україна-2020» спрямована на реалізацію ідей сталого розвитку в політичну практику саме в межах політики регіонального розвитку українських територій із урахуванням всіх їх локальних особливостей.