Політична участь як складова частина самоідентифікації індивідів - Udzhmadzhuridze, G. G. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2014)
У статті досліджується практика політичної участі індивідів як складової частини їхньої самоідентифікації. Визначено, що самоідентифікація – це тривалий процес, який розділяє осіб на своїх та чужих і включає в себе відчуття спадковості, відчуття унікальності від інших і відчуття приналежності до якоїсь соціальної групи. Політична участь дає людині можливість знайти своє місце в соціальній структурі суспільства, отримати корисні навички, здійснити додаткову ідентифікацію. Даються дефініції поняття політичної участі. С. Хантінгтон пов’язує політичну участь з бажанням членів суспільства вплинути на уряд при прийнятті важливих рішень. С. Верба під політичною участю визначав діяльність, яка має на меті впливати на дії уряду для задоволення персональних потреб та інтересів. Така діяльність може бути лише добровільною. Розкриваються основні типи та форми політичної участі. Найбільш поширеними типами є участь у виборах, зв’язок з політичними організаціями та відвідування з’їздів політичних організацій. Встановлено, що політична участь індивідів, у всій множині її проявів, є виявом громадянської культури конкретного суспільства. У багатьох державах для громадян існує звична практика політичної участі, але лише в демократичних країнах індивіди будуть робити це добровільно й без примусу. Лише добровільність політичної участі і її усвідомленість є проявом особистісних позицій і переконань індивідів. Прослідковано, що політична участь, як невід’ємний елемент політичної культури суспільства, передається від покоління до покоління через інститути соціалізації у суспільстві. Найбільш ефективно інститути соціалізації впливають на людей молодого віку. Дослідження політичної соціалізації виявило передачу політичних ідеалів і звичок між поколіннями.