Теоретико-методологічні засади упровадження мережних форм управління у регіональному освітньому просторі - Kolesnik, O. O. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2014)
Поєднання самоврядних засад розвитку освітньої мережі зі специфічними формами мережного управління з боку органів державної влади бачиться єдино можливою альтернативою подальшого розвитку освітніх мереж у силу неможливості застосувати стандартні форми правового регулювання й контролю і необхідності активізувати соціокультурні механізми саморегулювання в ній. Сьогодні Інтернет поряд з іншими засобами комунікації забезпечує не тільки формування освітніх мереж, але й функціонування інституційного управління ними. Враховуючи малу ефективність адміністративноправового регулювання мережного освітнього простору, більше уваги потрібно приділяти конкретним формам розгортання його самоврядного потенціалу. У цьому контексті на перший план виходжить регіональний рівень управління освітніми мережами, де взаємодія їх суб’єктів носить достатньо персоніфікований і передбачуваний характер. Упровадження мережної парадигми управління освітою на регіональному рівні найбільш доцільно здійснювати у вигляді реалізації певних проектів. В умовах становлення мережної організації освіти системні зміни вимагають не часткових модифікацій в органах управління галуззю, а цілком нової їхньої організації та нових напрямів їхньої діяльності. Принципова характеристика упровадження мережних форм управління полягає якраз у тому, що в самій системі освіти народжуються ініціативи, розвиток яких може її змінювати.