Realitas vs wirklichkeit: ґенеза двох концептів західної метафізики - Popov, V. Y. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2014)
У сучасній українській філософській літературі терміни «реальність» і «дійсність» вживаються як рівнозначні або достатньо близькі за змістом один одному. Втім вони мають значні змістовні відмінності не тільки з їх етимологією, але й принципово різними метафізичними підвалинами їх виникнення й використання. Категорія «реальність» у європейській метафізиці тісно пов’язана речовинністю, а не процесуальністю. Категорія ж «дійсність» відображає динамічний вимір буття й веде свій початок від «» (енергейя) «Метафізики» Аристотеля, яка згодом перетворилася в категорію німецької філософії «Wirklichkeit». В статті доводиться, що концепти «realitas» та «Wirklichkeit» народжуються наприкінці епохи високої схоластики, а їх засновниками були Дунс Скот та Майстер Екгарт. Зокрема концепт «realitas» вводиться Дунсом Скотом для позначення «ultima realitas» («остаточної реальності») сущого, яке складає haecceitas (цеїсть) «цієї ось» індивідуальної речі. Концепт же «realitas» (реальність), виступаючи лише допоміжним, згодом у західній онтології набуває метафізичної значущості. Майстер Екгарт запозичує у Альберта Великого термін «actualitas» (актуальність) та перекладає це слово на мову своїх проповідей як «wercelicheit», яке згодом перетворилося на «Wirklichkeit». Це слово у вустах проповідникамістика перестає бути простим перекладом «actualitas» перетворюючись із Божественого actus purus у «бездієву діяльність». Однак ці містичні нашарування згодом зникають; у Х. Вольфа слово «Wirklichkeit» означає визначеність існування або реалізацію можливого. Проте в німецькій класиці (І. Кант, Г. Гегель) продовжує зберігатися розмежування «WirklichkeitRealitt». В марксизмі дійсність все більше ототожнюється з об’єктивною реальністю. Подібні ж процеси відбуваються в англомовній аналітичній філософії (наприклад у Л. Вітґенштайна). Проте у статті наголошується, що проблема розмежування категорій «реальність» та «дійсність» набуває актуальності в зв’язку з появою радикального конструктивізму. У висновках вказується, що це розмежування є необхідним для визначення двох метафізичних парадигм: реїстичної та актуалістської.