Роль духовності у становленні постнекласичної освіти: філософський аналіз - Serednya, V. G. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2016)
Проблематика духовності у постнекласичній освіті актуалізується насамперед тим, що культурний занепад носить духовний характер, спряжений з руйнуванням духовних цінностей класичної культури у таких формах як втрата суб’єктності та ідентичності особистості, віртуалізація світу, відсутність культурної цілісності тощо. Розуміння людини як «духовної істоти» визначає надзвичайну актуальність проблеми духовності для постнекласичної освіти. Постнекласичне розуміння духовності на сьогодні поєднується з традиційно-модерними підходами до процесу духовного виховання. У результаті дослідження духовності у межах філософії освіти здійснюються на комплементарній основі з використанням як традиційних, так і постнекласичних підходів. Постнекласичний вимір духовності приходить переважно через утвердження випереджальних, проективно-моделюючих функцій освіти у постмодерному суспільстві, а також у межах концепту людиновимірності освітнього процесу, який забезпечує визначеність освіти як сфери, що продукує духовну людину у цілісному зв’язку з навколишнім світом.