Онтологічність оригінального авторського значення тексту в біблійній герменевтиці в епоху постмодернізму - Білобрам, Орест (Науково-теоретичний альманах Грані, 2024)
Актуальність. Протестантська гілка християнства базується на реформаторському постулаті Sola Scriptura. Тому для них Біблія являється авторитетним Божим Словом, яким вони керуються, щоб зрозуміти волю Бога. Вони вважають, що саме через Біблію Бог дав Своє одкровення людству, тому читання Біблії, її дослідження, її тлумачення і її виконання являється першочерговою пріоритетною задачею кожного вірянина. Читаючи Біблію, вірянин старається знайти одне значення тексту, щоб чітко вияснити, що хотів передати автор. Але постмодерністський світогляд вносить свої корективи в цей процес, створюючи негативний вплив на біблійну герменевтику. Прихильники постмодернізму стверджують, що Бог помер, автор помер, і в тексті відсутнє одне оригінальне авторське значення тексту. Текст мертвий, і його тільки може оживити читач, надавши йому своє суб’єктивне значення. І, в такому випадку, коли у кожного читача буде своє розуміння тексту Біблії, то Біблія втрачає свою авторитетність, істина стає відносною, і дослідження Біблії, в такому випадку, стає безперспективною працею. Біблія втрачає свій сенс – передати волю Божу людям. Мета – з’ясувати ставлення спеціалістів в області біблійної герменевтики щодо онтологічності оригінального авторського значення тексту Біблії. Оцінити твердження прихильників постмодернізму щодо скасування одного авторського значення тексту і його впливу на тлумачення Біблії. Результати. Встановлено, що біблійна герменевтика стоїть на твердому фундаменті, що існує одне єдине оригінальне значення тексту. Це значення тексту відповідає авторському задуму. На противагу представникам постмодернізму, які усунули зміст тексту і зробили його автономним і незалежним від автора, прихильники біблійної герменевтики впевнені, що існує оригінальне, єдино можливе, авторське значення тексту. До того ж таки, тлумач може визначити єдине значення тексту за допомогою граматико-історичного методу.