Єлизаветпольська губернія у системі територіального управління Російської імперії на Південному Кавказі (XIX століття) - Мусаєва, Шафа Хасафат кизи (Науково-теоретичний альманах Грані, 2022)
У статті аналізуються місце та роль Єлизаветпольської губернії в адміністративно-територіальних перетвореннях, проведених царським режимом у регіоні після окупації Росією Південного Кавказу. Нині у регіоні Південного Кавказу відбуваються дуже складні геополітичні процеси. Основні причини процесів, що відбуваються в цьому регіоні, що є однією з конфліктних зон світу, безпосередньо пов'язані з ситуацією в регіоні в XIX столітті, після завоювання Південного Кавказу Російською імперією. З цього погляду важливо вивчити адміністративні та політичні перетворення, проведені царизмом на Південному Кавказі у цей час. Історичне коріння нагірно-карабахського конфлікту, що тривав 30 років і в кінцевому підсумку призвело до відновлення територіальної цілісності Азербайджану, сягає колоніальної політики, що проводилася царизмом у регіоні в той час. Історична Карабахська область Азербайджану адміністративно входила до складу Єлизаветпольської (Гянджинської) губернії. У зв'язку з цим зміни, що відбулися в краї, істотно вплинули на майбутнє регіону в цілому. Після окупації Південного Кавказу на початку 19 століття царизм здійснив низку змін у територіальному устрої та адміністративному управлінні області з метою заволодіння нею та включення її в єдину російську адміністративно-територіальну та економічну систему. З метою посилення адміністративно-поліцейського контролю на Південному Кавказі, зокрема в Азербайджані, царський уряд у 60-70-х роках XII століття провів ряд реформ, серед яких важливу роль відіграли адміністративно-територіальні реформи. Указ від 9 грудня 1867 р. «Про зміну управління Кавказом і Закавказзя», затверджений Олександром I, становив правову основу цих реформ. Цим указом в адміністративній системі Південного Кавказу було створено нову губернію − Єлизаветпольську губернію.