Ноосферний підхід до розвитку освіти в економіці знань - Khanin, I. G. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2018)
На основі вчення В. І. Вернадського про ноосферу розроблено ноосферний підхід до розвитку освіти в економіці знань, якому присвячена ця стаття. В економіці знань роль освіти значно розширюється, а значимість його багаторазово зростає. Однак у сучасній освіті повно проблем і не тільки матеріальних, а більш значущих – екзистенційних і змістовних. Розвиток освіти пов’язується з розвитком методології пізнання і процесів господарювання. Семантикою слова ноосфера є сфера гуманітарних, тобто політичних, культурних, правових, пізнавальних, релігійних та інших соціальних явищ. Ноосфера є логічним продовженням ряду, що складається зі сфери фізико-хімічних (геосфера) і біологічних (біосфера) явищ. Явища, з яких складається ноосфера, об’єднані за допомогою інформаційних явищ (інфосфери). В основу ноосферного підходу до розвитку освіти лежить ноосферне мислення, а також концептуальна модель парадигмального інноваційного розвитку і методологія вертикальної інтеграції знань. Ноосферне мислення приходить на зміну домінуючому сьогодні екзистенційному мисленню. Модель парадигмального інноваційного розвитку розглядає 3 фази: емпірико-евристичну, парадигмальну і наукову. У методологію вертикальної інтеграції знань входять: практика (бізнес), конструкції і технології, прикладні теорії, фундаментальні теорії, філософія. Парабола знань може стати моделлю навчання на основі інтеграції знань від філософії до практики. Однією з найважливіших умов реалізації ноосферного підходу до розвитку пізнання і господарства є високоякісна освіта. Тому висунуті основні ідеї його розвитку в частині подачі матеріалу, розуміння мети, додаткової освіти, подолання розриву між природними і гуманітарними науками. Обґрунтовано важливість викладання філософії, а також тісний зв’язок із практикою. Розглянуто шляхи посилення взаємодії між наукою, освітою і бізнесом.