Методологічні риси соціокультурного мислення - Forkosh, S. M. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2018)
У статті досліджуються процеси сучасної культури, пов’язані зі становленням ідей і смислів, цінностей та ідеалів, які, з одного боку, зумовлюють форми її втілення, а з іншого – визначають вектор можливих трансформацій. Процеси, які спостерігаються в сучасному суспільстві, усвідомлюються як глобалізаційні за своїм характером. Їх зовнішні і внутрішні особливості системно відображені в наукових дослідженнях. У той же час за їх різноманіттям і динамікою ховається особлива закономірність, яка осягається в контексті цивілізаційно-культурних зрушень. Мова йде про особливі утворення в розвитку суспільства, які виникли, діяли, а потім переходили з пласта історії в пласт культури як особливі регулятиви людської діяльності. Виділяються вихідні схеми і механізми, які описують таким чином культуротворчий процес. Основні типи культуротворчого процесу задаються особливостями креативної діяльності та рівнем організації свідомості, що дозволяє виділити діяльний і ментальний аспекти. Діяльний аспект включає: алгоритмізовану діяльність та творчу діяльність. Ментальний аспект: концентровану свідомість та хаотичну свідомість. Комбінація елементів діяльнісного і ментального аспектів визначає особливості культуротворчого процесу. У контексті сучасної культури основними типами культуротворчого процесу виявляються: систематичний, вибірковий, інноваційний та евристичний. Сутність процесу творчості в цьому контексті визначається взаємозв’язком елементів (об’єктивної діяльності, еволюціонуючою системою цінностей, нового смислу як продукту), які взаємодіють в особливих формах у ході реалізації задуму (конкретні ідеалізації, системні реконструкції, конструктивна інтуїція).