Проблема перекладу та герменевтичний канон Е. Бетті - Bevz, N. V. (Науково-теоретичний альманах Грані, 2017)
Аналітична робота, яка була виконана у запропонованій статті, прояснює взаємозв’язок між різними філософськими підходами до проблеми інтерпретації. Проведення такого аналізу зумовлюється нагальною потребою в оцінці ступеня придатності принципів сучасної філософської герменевтики для вирішення завдань у полі загальної методології перекладу. Під час дослідження було визначено, що концептуальні побудови у сфері теорії перекладу зазнають відчутного впливу з боку як герменевтики гадамерівського типу, так і її постсучасних радикалізацій, що викликає певні деформації у практиці перекладу. Також у статті робиться акцент на тому, що техніки реконтекстуалізації та стратегії «мультиплікації інтерпретацій» цілком доречні в якості способів продукування філософських та художніх текстів. Проте у разі необхідності адекватної трансляції вихідного сенсу, чого вимагає будь-який якісний переклад, підміна перекладачем авторської основи твору довільними смисловими дублікатами є абсолютно неприпустимою. В якості одного з найбільш ефективних методологічних «запобіжників» щодо негативного впливу «розширеної герменевтики» ХХ століття пропонується використовувати герменевтичні принципи Еміліо Бетті, що повертають герменевтику на шлях наукової об’єктивності та орієнтують будь-яку герменевтичну практику на адекватне представлення в інтерпретації вихідного авторського сенсу.